Prije tridesetak godina Koprivničanac Krunoslav Vranar uputio se u, kako kaže, avanturu s povećalom. Zahvaljujući svom ocu koji je bio nastavnik povijesti i skupljao stare razglednice Koprivnice, danas u svojoj zbirci ima 196 različitih primjeraka iz razdoblja do 1945. godine.
– Pregledavao sam očevu zbirku i kao rođenom Koprivničancu jako su mi bili zanimljivi ti motivi Koprivnice. Vidio sam kako su lijepe stare fotografije, prepoznatljive vedute pa sam ih odlučio skupiti što više. U mojoj zbirci nalaze se razglednice do 1945. godine jer se te smatraju antikvitetima. Nakon te godine, mogli bismo reći da je počela njihova masovna proizvodnja. Mogao bih skupljati i ove nove, imam ih, ali mi nisu toliko zanimljive – rekao je Vranar.
Mentalno putovanje u prošlost
U svom hobiju koji mu je veliki odmor od posla uživa, a proučavajući razglednice odlazi na mentalno putovanje u prošlost i čita neke stare priče našeg grada.
– Pregledavam te motive, uočim neke sitne detalje, lik ili detalj, natpis trgovine na zgradi otprije 100 godina, a koja još uvijek stoji na trgu. Markice iz određenih povijesnih perioda pričaju svoju priču: uz Hrvatsku, najčešće su putovale u Beč, Budimpeštu i Pariz. Slikom možemo vidjeti kako je u određenom periodu izgledao neki dio grada. Rukopis nam otkriva stil pisanja, a tekstovi način tituliranja, stil pisanja koji odiše poštovanjem. Najčešće su pisane hrvatskim, njemačkim i mađarskim jezikom. Ime izdavača kazuje da su sve izdane u Koprivnici – objasnio je Vranar.
![](https://drava.info/wp-content/uploads/2020/01/200115_krunoslav-vranar-razglednice_4.jpg)
Napomenuo je da je razglednica otvorena karta koja je najčešće sadržavala kakav kratki pozdrav te da je njome bilo važno pokazati mali znak pažnje, no može se pronaći i zanimljivih detalja iz privatnog života.
– Ima jedna iz perioda Prvog svjetskog rata gdje supruga obavještava svog supruga na fronti u Bosni da je sin dobio zubiće. Mnoge od njih su i autocenzurirane jer su u određenim razdobljima, posebice ratnim, postojali napuci što se smije pisati, a što ne. Na primjer nije se smjelo napisati gdje se netko nalazi pa ima razglednica na kojima samo piše: “Poštovana gospođice, primite srdačne pozdrave od Josipa” – rekao je Vranar.
![](https://drava.info/wp-content/uploads/2020/01/200115_krunoslav-vranar-razglednice_6.jpg)
Svaka razglednica je unikat
Svaka razglednica koju posjeduje je unikat, svojevrsni autogram i ne postoje dvije iste. Kako bi njegova zbirka bila potpuna, nedostaje mu još stotinjak primjeraka.
– Prema nekim mojim proračunima, primjerice uspoređujući primjerke iz knjižnice i moje, mislim da bi bilo 300 različitih komada. S obzirom na to da je Koprivnica bila jedan mali gradić u tom razdoblju između 1880. i 1945. godine, ova brojka je impresivna. Čini mi se da nakon 1945. godine do danas nema toliko različitih – istaknuo je Vranar.
Dodao je da se mogu grupirati prema osnovnim motivima, a oni su Trg bana Josipa Jelačića, Zrinski trg, gradski park, istaknutije građevine poput primjerice željezničkog kolodvora te nekadašnja industrijska zona Danica kojih ima svega pet različitih.
![](https://drava.info/wp-content/uploads/2020/01/200115_krunoslav-vranar-razglednice_5.jpg)
Najstarija je iz 1898. godine
Napomenuo je da je najstarija u njegovoj zbirci s motivom Jelačićevog trga, a datira iz 1898. godine. Svoje primjerke nabavlja iz različitih izvora: veliki dio njih je iz obiteljske zbirke, kupuje ih na raznim domaćim i inozemnim aukcijama, na razmjeni sa sakupljačima, a mnoge od njih dobio je i kao poklon od prijatelja.
– Cijena ovih starih razglednica varira i to primjerice od tri eura do 100 eura. No ja nisam potrošio više od 50 eura na jednu razglednicu. Cijena ovisi o nekoliko faktora. Važan je stupanj očuvanosti, ne smije biti oguljena slika ili zaprljana. Veliku ulogu igra i ako je markica cijela i očuvana, a cijena ovisi i o motivima i starosti. Primjerice, famozni letač ili čovjek s kišobranom jako je rijedak. Cijenu kreira i dostupnost, a ovisi i o slučaju. Na primjer, netko iz Mađarske kome Koprivnica ništa ne znači prodat će ju jeftino – naglasio je Vranar.
Smatra da je upravo njegova zbirka jedna od najvećih zbirki razglednica Koprivnice.
– Zbirku ima i Knjižnica i čitaonica Fran Galović, no moja ima više različitih primjeraka, a stvar je i u tome da njihova sadrži primjerke i nakon 1945. godine. Određeni broj razglednica ima i Muzej grada Koprivnice. Tu su i Dragutin Feletar i Zvonimir Laljek, ali čini mi se da oni imaju isključivo skenove – objasnio je Vranar.
Iako je strastveni kolekcionar i u razglednicama pronalazi zanimljive detalje ondašnjeg života, priznaje da više ne šalje razglednice.
– I ja sam čovjek današnjice. S mora se javljam slikom putem društvenih mreža. Do prije 15-ak godina znao sam poslati kartu svojim roditeljima s putovanja, ali više nažalost ne. S jedne strane, zahvaljujući modernim tehnologijama danas možemo komunicirati s nekim na drugom kraju svijeta odmah, ali ne ostavljamo tragove. Pitam se što će netko čitati o nama za 100 godina – zaključio je Vranar.
Pogledajte bogatu galeriju razglednica: